Kapitel 24 Fantomkvinder
Og en anden ting ved fantomkvinden var, -
- at hun indså, i byen, der aldrig sover ...
Hvad indså hun, Kitten?
At alle de sange, hun havde hørt, alle kærlighedssangene ...
... det var bare sange.
- Hvad er der nu i vejen med det? - Intet, hvis man ikke tror på dem.
Men det gjorde hun. Hun troede på fortryllende aftener.
Og hun troede på, at en lille sky svævede over hende -
- og græd ned på hendes blomsterseng.
Hun troede endda, at hun kunne få morgenmad.
Hvor?
På Pluto.
Plutos mystiske, isnende, øde landskab.
Ved du hvad? Jeg traf en beslutning engang for længe siden.
Hvad var det for en beslutning?
At den sentimentale del af livet ikke var min skæbne.
Men hvis jeg nogensinde lod mig selv ... falde for en ...
... ville det være en pige som dig.
Der er noget, du skal vide.
Eller måske skulle jeg sige ...
... at det ville være en pige ...
... mindre end en million mil fra ...
... hvor jeg nu står.
Nej.
Hvad er der, min prinsesse?
Jo, ser du, Bertie ...
- Jeg er ikke ... - Ja?
Jeg er ikke en pige.
Det vidste jeg da godt.
- Gjorde du det? - Ja, selvfølgelig.
Jeg sagde jo også ...
... det ville blive en pige som dig.
Jeg tror, jeg har fået øje på mor derovre.
Mor!
Faktisk ... kom hun lige ind ad døren. Der er hun!
I er nogle svin!
Tror I bare, I kan gøre grin med hende?
Du kommer med mig.
Vent! Du må ikke forlade mig.
Hvad med den magiske prins?
- Du må ikke gå! - Du er sgu en fin magisk prins!
Det er ikke sådan ment.
Gudfader, Paddy! Hvad er det, du går og laver?
Kapitel 25 Revolutioner
Undskyld.
John Joe! John Joe! John Joe! Ikke længere en womble.
Tal ikke til mig om de skide wombler. Nu arbejder jeg i Tower of London.
30 dask lige i næven. Ingen spørgsmål.
De søger en Maria Stuart. Var det noget for dig?
De ville hugge hovedet af mig.
Her er manden, som ville halshugge dig.
Han hedder Smiley.
Hvor skal Irwin hen?
Ham og hans skide revolution.
- Hvor gemte du det? - I bunden af min sovepose.
Man får ikke meget søvn med den her.
Så du har ikke fundet hende?
Hun er her et eller andet sted. Det kan jeg bare mærke.
Det er sgu en stor by.
Jeg er ved at miste Irwin.
Hvordan?
Han er ude på noget. Det er jeg sikker på.
Han har hemmeligheder.
Hvorfor kom l? Det var ikke bare for at besøge mig.
Har det noget med Irwin at gøre?
Det kan man godt sige.
Jeg er gravid.
Åh gud, Charlie.
Ved han det?
Du ved, han kun har én ting i hovedet. Det betyder alt for ham.
Du tog vel ikke hertil for at få barnet.
Jeg kom for at få det fjernet.
Du bliver nødt til at fortælle ham det.
Det kan jeg ikke.
Han er helt ude at skide. Han ...
Nå ...
... hvordan har de hjemløse det?
- De har det fint. - Derfor kommer han sent hjem.
Arbejdet med de hjemløse. Ikke også, Irwin?
Kapitel 26 Aborten
- Jeg kan jo ikke få det, vel? - Nej.
Nej, det kan du ikke.
- Irwin er rodet ud i noget lort. - Ja, det ved jeg godt.
Hvordan ville det ikke blive, Paddy? Du ved godt, hvad jeg mener, ikke?
Det ville blive en katastrofe ... Ligesom mig.
Du skal læse denne brochure.
Der står alt om afbrydelsen af graviditeten.
Afbrydelsen?
- Er det her en abortklinik? - Ja, naturligvis.
Jeg troede, det var en fødeklinik.
Jeg tror, hun ombestemte sig. Tak.
- "En katastrofe ligesom dig." - Sikkert værre.
Men jeg elsker dig jo, din skide katastrofe.
- Lov mig, du ikke bliver væk igen. - Det lover jeg.
Sig det så til ham.
Hvad skal hun sige?
Charlie slår sig til sandinisterne. Ikke også, Charlie?
- Det er en rockgruppe. - Hvor kan jeg få fat i dig?
Prøv Cambridge Circus.
Vi ses, Paddy.
Kapitel 27 Mine strømpebukser er i laser!
- Dig og mig, skat. Hvad siger du? - Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Du er jo en fyr!
Ti ud af ti, Sherlock.
Vil du have en drink?
En Campari soda, hvis jeg må.
Selvfølgelig må du det. Ellers havde jeg jo ikke spurgt, vel?
En Campari soda, tak.
Tak.
- Her er godt fyldt i aften. - Ja. Er det fodboldtilhængere?
Nej. Ingeniørtropperne.
- Soldater? - Vi er lige kommet hjem.
Aden? Cypern? Lad mig gætte det.
Forbandede Ulster.
- Ikke at jeg har noget imod irere. - Jeg hører, det er et venligt folk.
Det ved jeg ikke. Måske.
Det er politikerne, der klokker i det, ikke?
Vil du danse?
Det vil jeg meget gerne.
- Har du det godt? - Ja. Jeg har det fint.
Du virker lidt anspændt.
Vil du gøre noget for mig?
Ja, selvfølgelig.
Vil du lade, som om du hedder Bobby?
Bobby hvem?
Bobby Goldsboro.
Det er ham, der synger.
Så hedder jeg Bobby.
Du skal bare ...
... plante et lille træ og overraske mig med en hundehvalp.
Så får du et knus.
De er bagest i lokalet!
- Få så mange derned som muligt. - Vi får dig ud herfra.
Sådan. Få så mange som muligt ud gennem døren.
- Der er ikke sket dig noget. - Mine strømpebukser.
- Mine strømpebukser er i laser. - Men du overlevede. Kom så.
Nu må jeg skaffe et nyt par. Der er vist ingen vej udenom.
Jeg har sagt, du skal tage min bedste side.
Kom nu! Flyt jer!
Det er Christian Dior. Er det nu strengt nødvendigt?
En transvestit-morders smil?
Det er da for fjollet, at de har sat et kryds over min diller.
Det er fandeme ikke lige så fjollet som 11 mennesker, -
- der bliver sprængt i småstykker, din syge møgsæk!
Din forpulede irske englefjæs-morder!
Undskyld, hvad kaldte du mig?
Jeg kan ikke rigtig se dig. Jeg er nemlig heroppe.
Millioner af mil over dig, hvor Sirius vogter over mit hoved.
Fortæl ham nu det, han vil vide!
Alle tror, at der er koldt heroppe, men her er faktisk ret varmt.
Varmt som ristet brød på Pluto.
Du kan ikke narre os med dit forpulede ævl, Paddy!
Vi ved, at du plantede den bombe.
Ja, selvfølgelig, skattemus. Jeg har da plantet flere hundrede.
Nå, har du det? Så plant den her!
Hej, hr. betjent ... jeg er herovre.
Bare drej til venstre ved Mælkevejen.
vi rejser til Mars og besøger stjernerne
Jeg holder det kraftedeme ikke ud!
Hvorfor afgiver du ikke bare den forklaring?
En forklaring? Det kunne I da bare have sagt.
Dygtig dreng. Der er ingen grund til at gøre det så svært.
Selvfølgelig ikke. Vi er jo venner.
Lad os begynde med, hvor du var ...
... torsdag den 17. oktober.
Jeg var i min lille terrorcelle og arbejdede med min guerillagruppe, -
- men jeg var under dække.
Kapitel 28 Kitten redder verden
Nu kan jeg huske det. Ræk mig det papir.
Patricia Kitten, alias Langt nede i halsen, -
- havde gennemboret de dybeste afkroge -
- af republikanernes ringmuskel -
- med sin hemmelige antiterror-spray -
- opkaldt efter Gabrielle Coco Chanels lykketal.
Men I guder, hvor var hun dog træt af sort.
Hvad har de frihedskæmpere imod at være smarte i tøjet?
Her er detonatorholder, forstærkerladning og udløser.
- Er her nogen? - Hvorfor vil han ikke tale med os?
Klædte han sig ud som kvinde og blev ramt af sin egen bombe?
Vi har haft ham inde i seks dage nu. Syv er maksimum.
Paddy?
Har du det godt?
Fint. Fuldstændig fantastisk.
Skal vi mødes på halvvejen, Paddy? Fortæl os, hvorfor du kom hertil.
Jeg ledte efter en. Jeg ledte efter Eily Bergin.
Hvem er Eily Bergin?
Hun er under dække nu. Den største by i verden opslugte hende.
Kan hun hjælpe os med efterforskningen?
- Hun kunne hjælpe med min. - Vi finder hende. Har du adressen?
- Prøv huset, der forsvandt. - Huset, der forsvandt?
Vorherre bevares.
Nu går vi vist alle fra forstanden.
Nu skal vi sove, Paddy. Vi skal have noget søvn.
Hør nu her. Jeg tror, vi har begået en fejl.
- Hr. betjent? - Hvad er der nu?
Hvis du kom hjem fra kontoret og fandt mig liggende på gulvet, -
- ville du så køre mig på hospitalet?
Ja, selvfølgelig.
- Ville du bære mig, som du gør nu? - Ja.
Hvis jeg ikke var en transvestit-terrorist, -
- ville du så gifte dig med mig?
For fanden da!
Kapitel 29 Min rare, lille celle
Nu kan du tro, Wallis bliver en lykkelig mand.
Vi har varetægtsfængslet dig for længe. Se.
Nej, det kan I da ikke.
Det kan I ikke. Nu er jeg lige faldet så godt til.
Flyt dit hoved fra min skulder.
- Paddy, vi kan ikke have dig her. - Ikke engang, hvis vi gerne ville.
Jeg tager sgu på en lang ferie. Konen siger, jeg trænger til det.
- Bare en dag til. Det dør I ikke af. - Beklager, Paddy. Det går ikke.
- Så en halv dag da? - Nej.
Må jeg godt spørge dig om noget? Hvorfor vil du ...
Det giver jo ingen mening.
- Jeg føler mig bare tryg her. - Tryg?
Ja. Når jeg er i cellen, tror jeg nogle gange, -
- at mine ben bliver til luft. Jeg svæver i rummet og er helt alene.
- Det hedder galaktisk ensomhed. - Hold dog op, Routledge.
Jeg vil bare høre til.
Jeg bliver jeres bedste fange. Jeg laver mad, gør rent og fejer.
Og jeg vil stryge alle uniformerne.
Vi siger farvel nu.
Kapitel 30 Den fryd, der rummer alt
Jennifer Jones og William Holden.
"Den fryd, der rummer alt".
Har du nogensinde været forelsket?
- Jeg troede engang, jeg var det. - Han var en heldig mand.
Jeg ville betale dig.
Jeg ville give dig, lige hvad du vil.
Lige hvad du peger på.
Det er min mor.
Undskyld, undskyld.
Godaften. Kan jeg gøre noget for dig?
Jeg gør ikke noget af det hårde, men bortset fra det vil jeg ...
- Jeg kunne få dig anholdt. - Nu har jeg da aldrig.
Hop ind.
Det er ikke noget liv for en ung mand som dig.
Så læg mig i håndjern. Bær mig til min rare celle.
Du er måske en rigtig kunde? Hvor spændende.
Nej, det er jeg ikke. Det er meget mere alvorligt.
Ja, selvfølgelig er det det. Alt er alvorligt.
Du dør derude, Paddy!
Det ved jeg godt.
Hvorfor prøver du ikke at få et rigtigt job?
For at være ærlig er jeg ikke særlig arbejdsduelig.
Nej, det kan jeg tænke mig.
For fanden da.
Kom med mig.
Der er en gruppe piger, der kom væk fra gaden.
- De lavede en sammenslutning. - Hvad mener du med det?
Sådan en slags forening, du ved.
Piger ...
... hej med jer. Kom.
Kapitel 31 Fem gode piger - en sammenslutning
Det er ikke perfekt, men det er sikkert. Og lovligt.
Kassandra.
Ødelæggelsens gudinde.
Piger ... hej. Det her er Patrick.
Han er min ven. Vær søde mod ham.
Vi er da altid søde. Vil du spille poker?
- Jeg elsker poker. - Vi tager ham ind.
- Vil du arbejde sammen med os? - Hvis I vil have mig.
Vi er nogle søde piger. Her er ingen dumme kællinger.
- Hvor er du fra? - Cavan.
- Du skal nok klare dig. - Du bliver glad for at være her.
Kære Charlie. Undskyld, jeg først skriver nu.
Jeg håber, du har det godt.
Hvordan går det med bulen? Jeg sender dig min nye adresse.
Det er: Xanadu, Old Compton Street. Der kan du altid få fat i mig.
Jeg sparer som en gal, så jeg kan komme, når det sker.
Om fire måneder, to uger og tre dage.
- Hej. - Vis mig dine pakkenusser.
- Hvabehar? - Du ved godt, hvad jeg mener.
Hvad er det?
Vi kan ikke alle sammen have store pakkenusser.
Nogle af os er smækre.
- Smækre? - Ja. Det er vist et svensk ord.
Der er også et fransk.
- Giv mig det franske. - Gamine.
Det er det, jeg er. En smækker gamine.
hvad koster den vovse i det vindue?
den logrer med halen så fint
Ikke "logrer", "logrende". "Med logrende hale så fin."
Jeg ved en hel del om musik, og jeg vil vædde -
- ti gange den ynkelige entré, du har betalt på, -
- at hundens hale "logrer".
Nu vil jeg høre dig gø.
Vær sød at lade være med det.
Som du vil.
Jeg gør ikke sådan noget her særlig tit.
Det er helt i orden. Vi har masser af tid.
- Jeg kendte engang en dreng som dig. - Jeg er ikke en dreng, men en pige.
- Nå, du er en pige. - Ja.
Du må godt kalde mig Patricia. Det hedder jeg.
Må jeg fortælle dig en historie, Pat... Patricia?
Ja, endelig. Jeg elsker historier.
- Du elsker historier? - Elsker historier.
Endnu mere end mysterier.
Vil du ikke nok lade være?
Udmærket. Jeg er lutter øren.
Der var engang en dreng, som ikke kendte sin far og sin mor.
Det var forfærdelig trist. Var han en forfærdelig trist, lille dreng?
Han virkede ikke trist. Han lo meget.
Måske den slags latter, der skjuler tårerne.
Måske var latteren den eneste måde ...
... han kunne klare ...
Fortsæt endelig. Kunne klare ...
... kunne klare omstændighederne på.
Du lader til at forstå drengen temmelig godt.
- Jeg kendte hans far. - Og?
Og ... selv om hans far elskede ham ...
... meget højt, kunne han aldrig fortælle drengen ...
... hvor højt han ...
Han kunne aldrig fortælle drengen, hvor højt han elskede ham.
- Det kan ikke være en sand historie. - Hvorfor ikke?
- Hvorfor sagde han det ikke bare? - Han vidste ikke hvordan.
Han havde ord for mange ting, men ikke ord for lige det.
Det kræver kun tre ord. De er lette at sige.
Nogle gange er de.
Andre gange er de ikke. Da er de ...
... umulige.
Han elskede også drengens mor, men det var lige så umuligt.
Så han sagde det aldrig til drengen?
Han fik det aldrig sagt, og så rejste drengen ...
... og kom til England.
Og faren havde ...
... rigelig tid til at tænke over ...
... alt det ...
... alt det, der kunne have været. Der skulle have været.
Han havde oceaner af tid til at tænke over det.
Og hvad tænkte han på?
Han forestillede sig ...
... at drengen var taget til England for at lede efter sin mor.
Og hvad hed hans mor?
- Hun hed Eily. Eily Bergin. - Åh gud.
Faren tænkte, at det eneste, -
- han kunne gøre, var at fortælle ham, hvor hans mor var.
- Hvor fantomkvinden er? - Hvad?
Fortsæt endelig.
Hun giftede sig og fik to børn.
- Hun vil nok ikke se ham, men ... - Hvor bor hun?
Spencer Rise 1 9. I Kilburn.
Du ved, hvad jeg går efter. Det engelske look.
Konservativt. Det skal være East Finchley.
Det skal signalere ... magt.
- Er det lykkedes? - Du ser bedre ud end hende.
- Ja, ikke? - Jo.
Kapitel 32 På gaden, hvor du faktisk bor
Kan jeg hjælpe Dem med noget?
Ja. Jeg laver en opinionsundersøgelse for British Telecom.
Ved du, hvor Spencer Rise 19 er?
- Det er mit hus. Lige derinde. - Er det dit ...
- Kan De ikke læse tal? - Jo, det kan jeg da.
- Hvad er det for en undersøgelse? - Den drejer sig om telefoner.
Har I telefon?
- Alle har da telefon. - Nej, ikke alle.
- Nogle folk har ikke råd til det. - Det har vi.
Javel.
- Og hvad hedder du så? - Jeg hedder Patrick.
Hvor mange telefoner har I?
Skal De ikke spørge min mor om det?
Jo. Selvfølgelig.
Hvor er hun?
Mor, der er en rar dame, som laver en undersøgelse om ...
Har De det ... Åh gud!
- Har De det bedre nu? - Ja.
- Vil De have mere te? - Nej tak.
Nå ...
... hvad handler Deres undersøgelse så om?
- Det er om telefoner, mor. - Telefoner? Fra Telecom?
Ja, British Telecom.
- Har husstanden flere telefoner? - Ja. Vi har tre.
En i soveværelset, en i køkkenet og en på Geoffreys kontor.
Geoffrey?
Det er min mand.
Undskyld.
Hvor ofte bruger De telefonen?
Meget ofte. Laura hænger evig og altid i røret.
Laura?
Min datter. Hun er 13.
Du bruger ikke telefonen ret meget, vel, Patrick?
- Nå, miss ... - Johnson. Delia Johnston.
Hvis De har flere spørgsmål, så ring endelig.
Jeg tror, jeg har mere end nok. Ellers tak.
- Tak for te. - Det var da så lidt.
Farvel.
Skal De ikke have uniform på?
Nej, jeg skal ikke have uniform på.
De mænd, der installerer telefonerne, har uniform på.
- Er de ikke fra Telecom? - Jo, det er de.
Hvorfor ved de så ikke, hvor mange telefoner vi har?
- Det er en anden afdeling. - Hvorfor ringer De ikke og spørger?
Det er altid bedre med en personlig samtale.
Unge mand. Jeg har på fornemmelsen, du ikke kan lide mig.
Nej, jeg synes, De er sød.
- Jeg synes også, du er sød. - Hvorfor græder De?
Det er øjenbetændelse.
"Jeg gav din adresse til fader Liam.
Han har været så god mod mig, og det har jeg brug for.
PET anholdt mig og sigtede mig for narkobesiddelse.
De brugte mig til at få ram på Irwin."
De snuppede Charlie for besiddelse -
- og sagde, hun måtte føde i fængslet, hvis jeg ikke ...
Hvis jeg ikke fortalte dem om vores operation.
Du gør det. Jeg gik i skole med hans bror.
- Har I hørt den om manden fra Cavan? - Hvad for en mand?
Kapitel 33 Vær stille, mit hjerte
Hvad skal jeg kalde dig?
Far.
Du skal kalde mig far. Kom indenfor.
Jeg kan ikke.
Jeg har bedt til, at du ville komme tilbage.
- Fandt du hende? - Ja.
Det vil sige, på en måde.
Hvor er Charlie?
Hun er ovenpå. Kom.
Efter narkosigtelsen fik hun problemer hjemme, så nu bor hun her.
Hun spiser næsten ikke. Hun er skind og ben.
Måske kunne du ...?
- Hvor sover du selv? - Du skal ikke tænke på mig.
Er det dig, Kitten?
- Tag det roligt. - Swann's Cross.
- De kom en sort sæk over hans hoved. - Shh, Charlie.
Mine forældre sagde, jeg skulle tage hjem, hvor jeg kom fra.
Det skal du ikke tænke på.
Dit barn er det eneste, der betyder noget nu.
Og jeg er kommet for at hjælpe dig.
Der sad søreme et par rødkælke og hakkede i fløden, fader.
De stakler er nok ved at dø af sult. Tak.
Du har din mors øjne. Er du klar over det, Patrick?
Samme farve som havet efter Rosses Point.
Tog du hende med derud?
Mange gange.
Alt kunne have været anderledes.
Du skal ikke sige noget.
For der skete det sære ...
... at jeg tog ud for at lede efter hende ...
... men jeg fandt dig.
Kapitel 34 Skolepatruljen
Det var en velsignelse, at hun fik fred.
Hun var alle tiders. Hun kom altid til messen.
Da de skar hende op, fandt de en knude så stor som en melon.
Måske var det en grapefrugt. Jeg blander dem altid sammen.
Butikken bugner ikke ligefrem af valgmuligheder.
Er der nogen regel om at gravide skal gå klædt som skolepatruljen?
Jeg kender ikke til en sådan regel.
Jeg tænkte ...
... at denne lille hippiesag nok vil kvikke hende lidt op.
- Flot. - Velour, fader. Blødt som græs.
Næ, se, fader!
- Må vi prøve sølvræven? - Er den til dig selv?
25 kravledragter i hver sin farve. Fire bamser kan jeg gå med til.
- Men ikke nogen barnevogn endnu. - Den får du snart brug for.
- Hvor har du pengene fra? - Jeg sang.
hvad koster den vovse i det vindue?
den logrer med halen så ...
Er det "logrer" eller "logrende"?
"Logrer". Nej, vent nu lidt ...
Fader!
- Hej med jer. - Kan du huske hunden med halen?
- Er det "logrer" eller "logrende"? - I sangen?
"Logrende", så vidt jeg husker. Din mor sang altid den sang.
Ja, "logrende".
hvad koster den vovse i det vindue?
med logrende hale så fin
Vorherre bevares!
- Hvorfor gør biskoppen ikke noget? - Biskoppen gør aldrig en skid.
- Hvad sagde hun? - "Biskoppen gør aldrig en skid."
Må jeg så bede om kammertonen?
Ved du hvad, Thomas?
Indimellem ville jeg ønske, jeg var buskonduktør.
Kapitel 35 Juleaften
Kapitel 36 Jeg bliver flået op
Min tante siger, sygesikringen fungerer bedre der.
Velfærdsstaten, du ved. Jeg kan ikke blive her.
Men du må komme og besøge os. Efter barnet er ...
Det eneste sogn, jeg er blevet tilbudt, er Kilburn.
I kommer nok til at se en del til mig.
Pas godt på dig selv.
Du reddede mit liv, fader.
Og mit.
Din store, stærke, ildfaste mand.
Kom nu, Charlie! Pres!
Jeg presser, for fanden!
- Jeg presser! - Træk vejret.
Jeg bliver flået op!
Hej. De er hende telefondamen.
Det er jo den unge mand fra husstanden med flere telefoner.
- Hvad laver du her? - Mor er inde hos lægen.
Hun har en kage i pejsen.
Du mener vist "i ovnen".
I ovnen, så. Hvad var det nu, De hed?
Fantomkvinden.
- Det var da et sjovt navn. - Ja. Jeg er en sjov dame.
- Er det Deres barn? - Nej. Det er hendes.
Hun har fået sin pejs undersøgt.
Har hun ikke også?
- Charlie, det er ... - Patrick.
Det er min unge ven Patrick.
Hvordan står det så til med din pejs?
- Min pejs er, som den skal være. - Og din lille kage er også fin.
Er du ikke? Jo, du er.
Patrick, der er din mor. Du må hellere løbe over til hende.
Vil du hilse hende fra telefondamen og sige, -
- at hun håber, det bliver en pige denne gang.
- Hun ligner ikke Mitzi Gaynor. - Hvad ved du om det?
Ingenting. Men som Oscar Wilde sagde:
"Jeg elsker at tale om ingenting.
Det er det eneste, jeg ved noget om."